IQ er arvelig, og noe man blir født med. Foreldre til barn med høy IQ (5-2% mest intelligente), blir beskyldt for å pushe barna og de “overstimulerer“. En burde forsket på foreldres IQ. Hvor mange % av foreldre barnevernet starter forfølgelse mot, har en IQ over gjennomsnittet? Og barnas? Hvis de barna barnevernet på liv og død må ta, ble IQ testet - hvor mange av de ville havne innenfor de 2 - 5 %? Ville det være 10, 20, 30%? Det er umulig å vise til forskning som ikke eksisterer. Men jeg vet, at bl.a. langt flere en 5% av gutter i barnevernsinstitusjoner,
åpenbart har svært høy IQ! Det er disse det går verst for, de gjennomskuer systemet og løgnene, de greier ikke la være å protestere.
Barnevernsansatte burde også vært IQ testet.
Så mange jeg opp igjennom årene har møtt. Kanskje 0,00009 av de, har hatt en IQ over gjennomsnittet. Det er det komplette idioti som hersker, og disse folkene blir livsfarlige når de får makt. Intelligente mennesker er ofte mere opptatt av sine svake sider, enn av de sterke. I møte med dumme mennesker, tror de de andre har de samme sterke etiske og moralske verdier som dem selv (endrer seg med alder). Det blir fatalt. Et intelligent menneskes livsløp inneholder mer smerte helt fra barnsben av. Det er vanskelig å være annerledes. Det er ensomt å gjennomskue systemer og løgner når andre ikke ser det. Å håndtere smerte krever energi som stjeler tid.
Man kan google på Mentiqa, barn i nød, lykkelige barn, begavede børn, gifted children. Her tror jeg mange av foreldrene på forumet vil gjenkjenne sine barn. Jeg har sagt det før; foreldre barnevernet starter heksejakt på, er altfor ofte mennesker med integritet, de ser andre som likeverdige med seg selv (og seg selv like verdige som andre). IQ har ingenting med kunnskap å gjøre. Barn med svært høy intelligens kan gjenkjennes fra de er babyer. Nedtrykkingen starter allerede på helsestasjonen, “hun er bare litt tidlig ute“. Når de lærer seg selv å lese som femåringer, angripes foreldre for å pushe barna.
Etterhvert vil intelligente barn selvsagt erverve seg høyere kunnskaper enn andre barn på egen alder. Det kommer som resultat av god hukommelse, vitebegjærlighet og nysgjerrighet. “Skoleflink“ har blitt ennå en ny, og populær diagnose i skole/barnevern. Jo flere diagnoser, jo flere barn. Det å være flink på skolen skyldes “forstrekthet“, mors psykiske problemer, eller en annen form for alvorlig svikt fra omgivelsene. Uansett, det kan være nyttig å identifisere sitt barn som intelligent, hvis de er det. Imens de er i barnevernets fangenskap, og en bare får se de under streng bevoktning, må en forsøke å gi barna liv på tross av den umulige situasjonen man treffer de i. Til intelligente barn kan man si alt i i et blikk: Jeg elsker deg, jeg kjemper for deg, jeg
vet. Ord ødelegger.
Da barna mine under tvang var i besøkshjem-helvete, la jeg “hemmelige“ gaver i bagen. Symboler på dyp kjærlighet - og viktigst - symboler bare de og og jeg forsto. For den ene, noe helt annet enn for den andre. Barna skulle ikke engang få med seg sine egne tannbørster. I følge husets mor ble det så “upraktisk“, dette fikk hun selvsagt Mariann Klovnings støtte på, jeg satte likevel foten ned. Men selv om de fikk med seg sine tannbørster, sa det alt om hvordan de hadde det: Deres identitet skulle utslettes, de skulle overgis til den totale ensomhet. Og Klovning, som mente
jeg måtte ta “hensyn til“ besøksfamilien. Det er dette jeg beskriver som det komplette idioti, jeg sa det selvsagt
ikke, men var det ikke besøkshelvetet som skulle tatt hensyn til
barna? I stedet gjør Klovning en “genial“ omskrivning fra at besøkshelevetet opptrer hensynløst overfor barna, til at jeg opptrer hensynsløst overfor besøkshelvetet? Men som vi alle vet: I barnevernet setter man alltid hensynet til barna først...
Sine egne kjære puter fikk de ikke med.
![Crying or Very sad :cry:](./images/smilies/icon_cry.gif)
I samtlige hjem, unntatt “hjemmet“ barnevernet fant, var det
selvfølgelig, at de små som var, fikk sine egne puter med når de ønsket det.
Hvorfor later alle med lønn fra barnevernet til å være besatt av en slik grusom ondskapsfullhet overfor barn?
De eneste svar jeg finner, finner jeg i boken Psykopatenes Diktatur av Ingjald Nissen. En nyttig bok for alle som har med barnevern å gjøre.